NAJSVÄTEJŠIA EUCHARISTIA

„Ja som živý chlieb, ktorý zostúpil z neba. Kto bude jest z tohto chleba, bude žiť naveky. A chlieb, ktorý ja dám, je moje telo za život sveta.“ (Jn 6, 51)

Na udržovanie a rozmnožovanie Božieho života v nás ustanovil Pán Ježiš sviatosť Eucharistie. Je v nej on sám bytostne prítomný, preto ju voláme sviatosť stálej Ježišovej prítomnosti. Ona je stredobodom nášho kresťanského života. Z Eucharistie pramení všetok život v Cirkvi a k nej má smerovať aj všetka činnosť.
Eucharistia - Oltárna sviatosť je predrahé Telo a Krv Pána Ježiša, pod spôsobmi chleba a vína. Je to naozaj dar, za ktorý treba ustavične ďakovať, ako to vyjadruje aj obsah slova „Eucharistia".
Pán Ježiš ustanovil sviatosť Eucharistie pri Poslednej večeri, keď premenil chlieb na svoje telo a víno na svoju krv a ponúkal ich ako obetný dar za nás Otcovi. Zanechal nám ju preto, aby sa v nej ustavične obetoval, aby sa nám dával požívať ako pokrm a aby bol v nej stále medzi nami prítomný
Ježiš Kristus je v Eucharistii SKUTOČNE prítomný - nie iba názorne ako na obraze, OPRAVDIVO - nie iba myšlienkou, PODSTATNE - s celou svojou bytosťou, božstvom, telom i dušou. Nie je v Oltárnej sviatosti prítomný s vlastnosťami svojho tela.
Eucharistiu si uctievame tak, že chodíme na svätú omšu, často prijímame Ježišovo telo a klaniame sa jej. Slávime ju ako obetu, hostinu lásky a ako adoráciu jeho svätej prítomnosti.
Sviatosť Eucharistie označujeme aj mnohými inými názvami: nebeský Chlieb, anjelský Pokrm, lámanie Chleba, sviatostný Spasiteľ, nebeská Manna a mnohé ďalšie. Krista v Eucharistii voláme Baránok Boží - Veľkonočný Baránok. Toto biblické označenie Krista hovorí, že je obetným darom za nás Otcovi a obetným pokrmom pre nás.

Eucharistia je prameň a vrchol celého kresťanského života. „Ostatné sviatosti, ako aj všetky ekleziálne služby a apoštolské diela úzko súvisia so svätou Eucharistiou a sú na ňu zamerané. Vecí najsvätejšia Eucharistia obsahuje celé duchovné dobro Cirkvi, totiž samého Krista, nášho veľkonočného Baránka." (KKC, 1324)

Keďže v Oltárnej sviatosti je prítomný sám Kristus, treba ho uctievať kultom adorácie. Návšteva Najsvätejšej sviatosti je „dôkazom vďačnosti, znakom lásky a povinnosťou náležitej adorácie voči Kristovi Pánovi". (KKC, 1418)