BOŽSKÉ ČNOSTI - VIERA, NÁDEJ A LÁSKA

„...A tak teraz zostáva viera, nádej a láska, tieto tri; no najväčšia z nich je láska.“ (1 Kor 13, 13)

Naše spoločenstvo s Bohom sa deje pomocou viery, nádeje a lásky. Sú to tri schopnosti, ktoré nám umožňujú rozvíjať Boží život a uskutočňovať uvedomelé spolužitie s Bohom. Sú tiež nadprirodzenými darmi, ktoré človek dostáva vždy spolu s posväcujúcou milosťou cez sviatosti. Môže si ich aj sám upevňovať a zveľaďovať skutkami viery, nádeje a lásky. Voláme ich božské (alebo aj teologálne, vliate) čnosti.
Božské čnosti sú schopnosti žiť Božím životom. Sú to duchovné nadprirodzené schopnosti, ktorými sa Boží život v nás prejavuje navonok.
Božské čnosti sú VIERA, NÁDEJ a LÁSKA. Viera je schopnosť súhlasiť s Božím učením a žiť podľa neho. Nádej je schopnosť spoliehať sa na Božiu pomoc a túžiť po Pánu Bohu. Láska je schopnosť milovať Boha a robiť tak, ako sa páči jemu.
O božské čnosti sa máme starať a máme si ich rozmnožovať a rozvíjať sviatosťami, úkonmi a skutkami viery, nádeje a lásky. Božské čnosti si treba chrániť pred hriechom, lebo ich ničí.
Hriech umŕtvuje čnosti. Ťažkým hriechom sa vždy stráca láska. Hriechom proti nádeji strácame čnosť nádeje. Hriechom proti viere strácame čnosť viery. Keď žijeme v hriechu, sme bez lásky a viera s nádejou sú mŕtve.

Vierou veríme v Boha a všetko, čo nám zjavil a čo nám svätá Cirkev predkladá veriť. (KKC, 1842)

Nádejou túžime po večnom živote a očakávame od Boha s pevnou dôverou milosti, aby sme si ho zaslúžili. (KKC, 1843)

Láskou milujeme Boha nadovšetko a svojho blížneho z lásky k Bohu ako seba samých. Láska je „zväzkom dokonalosti“ (Kol 3, 14) a formou (vnútornou náplňou) všetkých čností. (KKC, 1844)

■    Môj Bože, verím v teba, lebo si večná Pravda.
■    Môj Bože, dúfam v teba, lebo si nekonečné Milosrdenstvo.
■    Môj Bože, milujem ťa, lebo si sama Dobrota a Láska.